Великата обиколка превод: spitfire_
Много ви благодаря.
Добре дошли и големи благодарности
за присъствието ви тук въпреки опасните условия.
Пътуването до тук ми костваше цели девет минути.
Чехлите му подгизнаха.
Почти паднах, но успях.
Не се притеснявайте, защото ще бъдете възнаградени.
Защото в днешния епичен епизод ще видите...
Джеймс носи червен анорак.
Ричард гледа в някаква тръба.
А аз си правя чай.
Екшънът е безспирен.
Няма спирка. Но започваме с човечеството.
Огромно начало. - Огромно.
Ние сме много доволни с даденостите ни като ви,
защото имаме Порше 918, Ферари ДъФерари.
Коли каращи с невероятните 340 км/ч.
Има крави, мравки...
Какви ги говориш? - Само се замисли...
Кравата е същата каквато е била и преди милиони години.
Сега може да е по-вкусна, но като цяло си е същата.
Продължава по цял ден да стои на полето и да яде трева.
Докато ние се имаме за по-добри.
Но дали е така? - Да.
Така казвате, но ние пътуваме
с много над 340 км/ч с колите си преди 25 години.
Това е Ягуар XJ220.
И с максимална скорост от 349 км/ч,
тя е била най-бързата кола в света.
За около пет минути.
После се появила ето тази.
Движещата се с 350 км/ч Бугати EB 110 Супер Спорт.
Двете коли били заченати през 80-те,
когато Гордън Геко вилнял на свобода,
а светът се къпал в пари.
Но докато влезли в продажба в началото на 90-те...
Невероятен ден на Уолстрийт... - Пазара се срина с 400 пункта.
Стоковата борса се срина.
Положението може да се оприличи само с думата "паника".
И единствените, които можели да ги купят,
били прекалено заети да се хвърлят от прозорците на офисите си
на Уолстрийт.
Колите дошли, завладели
и никой не забелязал.
Но днес, 25 години по-късно,
има само три коли в производство,
които са по-бързи от тях.
Но има доста неща
внедрени в колата, които работят като едно време.
Натискаш газта и после чакаш
докато турбокомпресора се задвижи.
Отнема време, защото те са общо четири.
Говорете си мъничко.
Но когато 3.5-литровия V12 двигател
най-накрая бъде нахранен с нужното количество храна...
Господи!
Адът бива отприщен.
През завоя.
Лек ужас.
Скоростта е нелепа.
И ужасяваща.
Вероятно затова са сложили
найлоново покритие, а не мокет.
Знаели са, че някой ден ще се подмокрите.
Трябва да карате добре, за да извлечете максималното.
Което ме навежда на Михаел Шумахер.
Онова време е можел да има всяка една кола,
но е имал една от тези.
Но вероятно защото изглежда по-добре,
аз избирам Ягуар.
Трябвало е да бъде с двойно задвижване и V12,
точно като Бугати.
Но според Ягуар това било прекалено сложно.
Затова му дали V6 с турбокомпресор
от рали кола Метро.
Задно предаване, задни светлини от Роувър 200
и накрая казали: "Това ще свърши работа".
И отишли в пъба.
Дали това означава, че ягуара ще бъде засрамен от Бугати
в драг състезание?
Преди да тръгна ще залепя касетофона,
защото когато последния път тръгнах яростно с XJ220,
ускорението беше така бързо,
че уредбата се изстреля от таблото,
рикошира в скоростния лост
и после ме удари в левия ташак.
Беше адски болезнено.
Копчето падна.
Готово. Вдигаме прозореца.
Да го направим.
Не знам кога да сменя скорост, защото оборотомерът е счупен.
Ще е напечено.
Господи...
Една точка за Ягуар.
На това му се вика скорост.
След 400 метра,
лошо изработеният Ягуар вдигна 217 км/ч.
Дори и Ламборгини Хуракан не може да направи това.
Това доказва, не сме мръднали за последните 25 години.
Само дето сме.
През 92-ра и 93-та,
нямаше безжичен интернет и плейстейшън.
Още не са били измислили ДВД.
Джъстин Бийбър не е бил роден.
Нямаше Гугъл, Амазон беше само река.
Нямаше интернет порнография.
Това вероятно е добре, защото нямаше и виагра.
Началото на 90-те беше като през Средновековието.
Което си и личи, когато караш тези коли.
Нямат серво.
Няма климатик.
Няма антиблокираща система.
Абсолютно никакви помощни средства.
Колата е с 525 конски сили.
По дяволите...
Захранван е от турбокомпресор с големината на казан за боклук.
И единствено аз мога да го опитомя.
След две обиколки с това чудо,
всичко те боли и се потиш.
И си истински изплашен.
Защото тази кола нищо не би ти простила.
Ако сбъркаш някъде, ще удариш дърво.
И ще си до там.
Ето ги...
Модерна кола може и да е по-бърза
от чудовищата на отминалите дни,
но модерните коли правят карането да изглежда забавно и лесно.
Не те карат да се ужасяваш и да си в пот и изпражнения.
Браво.
Всичко отразих.
Сериозно те поздравявам, защото никой не бе завършвал тест
казвайки накрая "изпражнения".
Да, това беше за сефте, но си мисля нещо.
Не само суперколите стават май по-бавни.
Нали помните Лотус Сънбийм? Пуснаха го през 78-79.
Тя вдигаше от нула до 100 за 6.6 секунди.
Няма много хечбеци, които дори днес ще й смогнат.
Парният локомотив Малард е по-бърз от някои електрически.
Няма нищо по-бързо в небето и от SR-71 Блекбърд.
Преди сме преминавали Атлантика за три часа.
Сега са нужни седем. - Точно така.
Сега трябва да подкрепим аргументите ни с цифри,
пращайки бугатито на Еболадоум.
Хайде, старче!
И тя потегли.
Гладък старт и двойното предаване, което докарва още сцепление.
Ще е нужно в мокрите условия.
Днес изглежда много мокро.
Прецизно взимане на линията през първия завой
После леко почукване на газта, за да е всичко точно.
Отива към Твоето име и плавно намалява.
Накара гумите да свистят
дори и при такива влажни условия.
После дава зор на малкия V12
връщайки се обратно на Кривата.
Едната чистачка се бори с пръските,
докато тя отива към спирачната част
на серията от завои до Старата дама.
Как ще се справи? Много добре.
Добре я води.
Газ до ламарината до Подстанцията.
Чувате звукът
от бясно въртящите си четири турбокомпресора.
Колата се държи добре. Сега през овчето поле.
И пресича финиша.
Да видим къде ще е в таблицата ни.
Предполагам, че ще е доста нагоре.
Не е много бързо. - Не, не е.
Пуснахме и ягуара, а той успя за...
Изчакайте малко, имам му времето пред мен.
1:35.1.
По-бавна от Бугати? - Да.
По-бавна от всичко без евтиния хечбек на Фолксваген.
Който също беше каран на мокра писта.
Да.
Обратно на казаното от теб преди,
суперколите са станали по-бързи за последните 25 години.
Да.
Продължаваме напред, защото сега е време
за да почерпим всички с поничките на дебата
в кафене "Приказки" на "Улични разговори".
Бях ужасен. - Да.
Сега...
Знаете БМВ Z4. - Да.
Единствената кола, чиито дизайн вътрешен и външен е дело на жена.
Те я оставят в миналото и я заменят ето с тази.
Дизайнът е дело на мъж, затова...
Накъде биеш, Джереми?
Таванът няма да може да се маха ръчно.
Какво? - Да не си пиян?
Мъжете не могат да махат фланелите си като дамите.
С ръцете нагоре. - Аз го мога.
Но ти не си мъж.
Аз я махам по този начин, понеже е така е правилно.
Ти откъде знаеш? Ти чакаш парамедиците
да ти срежат дрехите след всеки инцидент.
Така си махаш фланелите.
Не знам какви ги говориш. - Хайде, свалете я.
Хайде, свалете я. Гледайте сега.
Виждате ли как я смъква мъжа? Някоя девойка иска ли да...
Не, не може да го покажем.
Жените нали знаете за какво говоря?
Ако опитам така, ще извадя рамо.
Благодаря ти за тази глупост, Джереми.
Може ли да се върнем към БМВ, която се води кола?
Ще призная, че старата не беше удобна за каране.
За разлика от това да я гледаш. - Разбирам те. Нямаше характер.
Така и не й направиха М версия.
Не беше никак вълнуваща, но се надявам, че новата
ще е добра за каране, колкото е и красива.
Дори и че трудно смъква горнището. - Все тая.
Ако търсех кола подобна на БМВ Z4,
щях да си взема нещо подобно.
Това е новата Тойота Супра. Да, изглежда невероятно.
Но отдолу на практика има Z4.
Двигател и всичко останало. - И шасито.
Но тази каросерия изглежда невероятно.
А най-невероятното е,
че ще струва между 90-130 хиляди лева.
Което е малко, като се гледа визията й.
Тя може да запълни цяла ниша в пазара.
Има нужда от спортна кола в средния ценови диапазон,
защото наистина няма много такива.
Има Ауди TT RS.
Искаш да я гледаш как си маха горницата, а?
И после да я отведеш някъде да си играете.
Началникът на Фолксваген относно регулациите в Щатите,
който не си вършил добре работата, се казва Оливър Шмид.
Той бил осъден заради участието му в Дизългейт.
Осъдили го на седем години затвор.
Или както той би казал, на 4.2 години.
И глобен с 900 хиляди лева
или еквивалента им, който имат във Фолксваген.
600 хиляди.
В Америка имало заповед за арестуването му,
но той бил в Германия и поради някаква причина,
той решил да прекара годишната си почивка във Флорида.
Арестували го на летището.
Защо го е правил? - Защото е идиот.
Трябва да е идиот. Мисля си,
че Фолксваген се нуждаеха някой да бъде опандизен
заради стореното от тях. - И той е бил доброволец?
Вероятно са му казали: "Вие сте служител на месеца, г-н Шмид.
Защо не отморите в Дисниуърълд?"
"Данке". - И клъвнал.
"О, не. Арестуваха ме".
Печелите 7-годишна почивка, господин Шмид.
А кетъринга там не струва.
Нали помните по-рано филма ни за Римак?
Ето го. Те обявиха, че се задава нов.
А с този какво се случи?
Този се казваше Консепт едно.
А от него направили осем броя.
А колко останаха? - Седем, а сега млъквай.
Какво стана с другата, Хамънд? - Стига сте говорили.
Новата ще се казва Консепт две,
а те казват, че ще бъде дори още по-бърза.
Не мисля, че е възможно.
Казват, че ще е по-бърза и че вътре ще е по-просторна.
Понеже предишната беше тясна. - В тази ще се побереш.
Влизах и в първата. Ти беше като в колело на хамстер.
Неспиращо да се върти. - Да, по-опасно е.
Имаме снимка на новия Консепт две. Ще ти хареса, Хамънд.
Господи.
Има нов Макларън. Имаме му снимка.
Зашеметяващ е. Имам някои цифри.
Това ще е новият им флагман, който заменя Р1.
Нечовешка е. Има умопомрачителните 789 конски сили.
Сложили са й едно наистина невероятно име.
Казва се Сена. - Страхотно.
Страхотно име за подобна кола.
Добре, че не са я кръстили Менсъл.
Не е толкова яко. - С монотонен звук на двигателя.
И с глупав мустак на мястото на номера.
А ако има и кабрио версия, тавана да е от туид.
Но Макларън можеха да я направят страхотна.
Но щеше да гълта яко. - И много да дими.
Както и да се кара на останалите коли.
Не можеха да изберат по-добро име от Сена.
За какво друго ще говорим? - Аз знам.
Ти? - Миналата седмица ти каза,
че си преследвал гълъб. Колко бързо летеше според теб?
56 км/ч. - Май толкова беше.
Онзи ден се случи, че преследвах косер.
Той летеше с 45 км/ч.
Това означава, че косера е по-бавен от гълъба.
Какво ви има на двамата? Защо следвате птици,
а не руски шпиони или кръшкащи съпрузи?
Внимавай, Хамънд. - Господи.
Направих проучване за максималната скорост на гълъба
ако лети наистина бързо е 144 км/. В права линия.
144 км/ч. - Невероятно,
защото крилата на гълъба няма как да загребват много въздух.
Стига мислихте за това.
Колибрито може да лети по-бързо от гъска.
Сериозно? - Въпреки малките крилца.
На никой не му пука! Стига дрънкахте за птици.
Какво? - Дрънкахте.
Може да има ново предаване за максималната скорост на птиците.
Двамата ще го водим от Суиндън.
Някоя вечер ще се гръмнеш в някой мотел.
Отвън ще е пълно с полицейски коли, всичките Воксол Астра.
Това е бъдещето ти.
Това беше за тази седмица. Преминаваме нататък.
Много ви благодаря.
Както сигурно знаете,
опасно е когато опитвате да поставите рекорд за бързина.
Особено когато опитвате да го направите по вода.
Ето и един съвсем реален факт,
През годините 85% от всички,
които опитвали да подобрят рекорда по вода,
са загинали докато са опитвали.
85 процента. - Да.
Но тези цифри не бяха достатъчни, за да ни откажат.
Да, защото имаше 15% шанс да оцелеем.
Затова решихме да счупим рекорда на Великобритания
за превозно средство тип амфибия.
Преди това трябваше да направим кола,
която може да бъде легално карана на пътя,
но да е и достатъчно бърза във водата.
Колко ли трудно можеше да бъде?
След като щяхме да подобряваме рекорда за кола амфибия,
очевидно трябваше да започнем тук.
Националното летище на Хъдърсфийлд.
Защо сме на националното летище в Хъдърсфийлд?
Защо не сме до езеро? - Защото аз водя проекта
и едно от многото неща, които знам,
е, че ако искаш да си бърз по вода,
трябва да имаш много мощ.
За да демонстрирам какво имах предвид,
уредих изпитание с двигател от самолет Нимрод
Ти ли направи всичко? - Да.
Може ли да попитам... - Какво?
Какъв е настоящият рекорд за кола амфибия?
62.9 км/ч.
Двигателят не е ли престараване?
Юсеин Болт бяга на сушата с 43 км/ч.
Ако беше във вода, щеше да тича с два километра.
Водата е плътна и се нуждаем от много енергия.
Думата "непрактичен" ми идва на ум.
А на мен "млък". Започваме.
Шумен ли е? - Много.
Включи се. Това ще вкара въздух в двигателя.
Всичко трябва да свети зелено.
Мразя, когато натискаш копчета. - Нищичко не чувам.
Запалване.
Ще подам малко тяга.
Трябва да стигне до 100%.
Ти си едно безсмислено същество.
Виж само.
Положителното е... Има нещо положително.
Щом може да направи това,
представете си колко бързо ще се движим в езерото.
Ти си кретен. - Да.
Това не е базирано на никаква наука.
Казваш, че ще има много мощ, но не е ясно колко много.
Потроши самолети и това ще ни коства много пари.
За да покажа на скептичните колеги, че двигателят е стъпка напред,
ние се преместихме в технологичния ни център.
Тук щяхме да съберем руският двигател,
моторната лодка
и това Сузуки Джимни.
С тях щяхме да направим най-бързата амфибия,
която Британия някога е виждала.
Имаме старо Сузуки. - Да.
Малка пластмасова лодка и реактивен двигател.
Предлагаш някак си да ги обединим в едно
които звучно да засвирят мелодията на успеха?
Да. - Не съм правил нещо по-глупаво.
Глупаво е.
За да убедя отново скептичните си колеги
че планът ми е добър, ние се захванахме за работа.
И скоро невероятното ни творение беше готово.
Както всички виждате, колата може да се кара на път.
Светлини, мигачи, регистрационен номер.
И огромен реактивен двигател отзад. - Да.
Имаше леки проблеми с пътниците в колата.
Ще сменя предавката, точно където е пенисът ти.
Не искам ръката ти близо до мъжката ми наденичка.
Какво е това над главите ни? Стабилизиращи резервоари?
Притискат ни повече към водата и ни позволява да плаваме.
Това е ясно, но сега разбираме,
че те може да действат във водата, но не и на сушата.
Защо си мълчалив, Джеймс? - Очаквам да се обърнем.
Спрете да издавате глупави детински звуци.
Според мен свършихме невероятна работа,
а аз бях невероятен лидер на този проект.
Защо досега никой не се е сетил?
Гледайки я, всичко изглежда толкова логично.
Колата се движи добре, но тя си е и кола.
Не е кой знае какво постижение.
Ще тествам спирачките.
Какво? - Почакай.
Да не е...
Да.
Най-накрая пристигнахме при езерото.
За първия ни високоскоростен тест.
Хамънд веднага го хвана шубето.
Защо носиш огнеупорен костюм?
Не съм фен на реактивните двигатели.
Ще ви гледам от брега. - Наистина ли няма да дойдеш?
Аз ще съм съгледвача.
Готова е.
Имам голямо притеснение. Нека бъдем скромни
и да кажем, че вдигнем 130 км/ч.
Ще тръгнем, но в даден момент ще трябва да обърнем тягата,
за да не се ударим в брега. - Трябва да мислим в перспектива.
Започнете да намалявате като стигнете средата.
Не би трябвало да има проблем. - Прав е.
Средата е критичната точка. - Просто обръщате тягата.
Ще използваме понтоните, за да ни забавят?
С Джеймс бяхме готови за теста.
И хич не бяхме притеснени.
Когато пуснем двигателят, този плексиглас, който сложих...
Аз го сложих там.
Ами ако се откачи? - Не трябваше да го казваш.
Нали помниш "Умирай трудно 2",
когато големия войник беше засмукан от двигателя?
Може да стане така. - Нали?
Готов?
Влизаме.
Усещам как се носим.
Гордея се с двамата ми колеги.
Това е историческо.
Паля реактивния двигател.
Слагай ги, понеже ще е адски шумно.
Тези ли? Добра идея.
Проверка на комуникациите.
Циферблатите работят. Километражът също.
Включваме всмукателната помпа. Дроселът също.
Давай. - Запалване.
По дяволите.
Тръгна. Не гледай назад.
Не гледай в огледалото за задно виждане.
Това е невероятно!
Повишаваме мощността. Петдесет процента.
Това ли е 50%? - Да, но 70-те, са на практика 100.
Какво искаш да кажеш?
Нямаше оборотомер, който да показва реалните обороти.
Така че 70 на таблото, означава 100% тяга.
Давам пълна мощ.
Сериозно. Хвани се за нещо.
Тръгваме.
Тягата е на 100%.
Движим се с 3 км/ч.
Хайде!
Вече сме с 5 км/ч.
Защо сме толкова бавни?
Двигателят е от руски изтребител.
Способен е да държи руски изтребител в небето.
Защо не ни кара да се движим по-бързо?
Защото говорим за въздуха!
Хамънд ни настига.
Това ли беше? - Хайде!
Може ли да кажа нещо? - Потъваме.
Моята част потъва.
Господи. Отивам към брега.
Накрая няма да се нуждаем от шини за врат.
Обратна тяга.
Скорост? - Пет километра.
Пет. - Вдигна пет.
Това ли е най-високата ви скорост?
И да бяхте гребали, пак щяхте да се движите с пет.
Отново има положителна страна.
И двамата оцеляхме.
Това ли е положителното? - Проблемът е...
Че не се получава. - Да. Защо не се получава?
Главно заради формата на колата,
острите краища на старата лодка.
Скапаните светлини, понтоните,
големината и позицията на двигателя.
Количеството гориво, което изразходва,
физиката като цяло. Фактът, че водата по-плътна от...
Беше време да се върнем към чертожната дъска.
Този път дадохме на Джереми работа, в която ще го бива.
Ето я колата, която държи рекорда за най-бърза кола амфибия.
Гибс Хъмдинга
Както виждате, тя не е древно Сузуки
със стар руски реактивен двигател отзад.
Тя е лека пластмасова кола с корпус,
и с прибиращи се гуми.
Точно така. И точно затова,
ние избрахме ето това за основа на нашия проект.
Това е Рилайънт Робин заседнал в 70-те години.
Колата е достойна за Бонд. Една от най-яките коли от 70-те.
Виждам защо сте избрали точно тази, Хамънд.
Името ти е изписано на нея.
Млъквай. Досега никой не е мислил,
че от тези коли могат да станат прекрасни амфибии.
Но ние прогледнахме. Затова ще я екипираме
с прибиращи се гуми като на Гибс
и ще използваме двигателят на едно от тези.
Реактивен двигател. - Да, но по-различен.
Идеята е моя. - Не е твоя.
Реактивният двигател не, но идеята да се използва
за кола амфибия беше моя идея.
Това е воден джет. Различно е.
Гениално е, защото може да караш джет
навсякъде по света с 80 км/ч.
А този вдига 108. - Точно така. Напълно достатъчно.
Трябва само да вкараме двигателя в колата на Бонд
ще имаме в едно бърза кола и бърза лодка.
И аз това правех.
В този момент изпратихме Джереми у дома
и се захванахме за работа по произведението на изкуството ни.
Не знам защо аплодирате.
Нищо не разбират от лодки. Абсолютно нищо.
Разбират от стари самолети и хеликоптери.
Също и от стари мотоциклети. Но не и от лодки.
По-късно ще видим какво измайсториха.
Сега е време за "Елиминациите на известните".
Въпросът тази седмица е елементарен.
Кой е най-бързият илюзионист?
Затова моля ви да посрещнете Динамо
заедно с Пен и немият му партньор, Телър!
Невероятно! Изумихте ме в началото.
Ще си призная, че магията ми е най-любимото нещо на света.
Освен карането на лодка в Южна Франция.
Но очевидно ще започнем с колите.
Защото от време на време шоуто е за коли.
И двамата сте започнали с коли с двойно задвижване.
Сериозно присъстват в живота ви. Ти си започнал с G-Класа.
Да. В началото, когато шоуто ми стана голям хит,
от Мерцедес дойдоха при мен и ми дадоха тяхна кола.
После обаче направих реклама на Фиат,
на което Мерцедес не се зарадваха особено.
Използвах парите от Фиат...
Още обичам G-Класа, затова си купих една.
Използвал си парите от Фиат, за да си купиш Мерцедес?
Да. - Супер. Ти имаш Форд Бронко.
Само защото гледах О Джей как бяга от...
Казах си, че щом той е голям човек, то аз мога да се победа в нея.
Колата беше толкова мъжествена,
че я боядисах розова, за да я карам във Вегас.
Имат ли те за стриптийзьор, когато я караш до работа?
Дано.
Нямаше ли Форд Фалкън? - Когато бях в гимназията...
Аз съм от провинцията,
майка ми даде колата си, която беше Форд Фалкън.
За мен колата беше просто място, в което да правя секс.
После започнахте заедно да правите представленията.
Сигурно ви е трябвала кола за обиколките.
Като цяло сме мърлячи. Все сме навън, правейки глупости.
Няма по-лоши от нас.
Карали сме навсякъде в Щатите.
Отидохме на аукцион и купихме Датсун 210 комби.
Задните седалки се сваляха и слагахме отзад нещата си.
Адски много се страхувахме да не ни откраднат вещите,
че отстрани сложихме надпис:
"Контрол на заразите - Атланта. Отдел "Транспортиране".
Това отстрани, а отзад отделения за пробите.
И всичко беше идеално, докато не откраднаха знака.
Ще ми се да говорим за коли, но кой иска да види малко магия?
Знам, че трябва да говорим за коли,
но ще ни покажете ли малко от уменията си?
Носиш ли нещо със себе си? - Ще пробвам нещо.
Вдигни си ръцете. - И двете?
Точно така. Малко по-раздалечени.
Левичар или десничар си? - Десничар, но не и за стрелба.
Какво? - Стисни я в юмрук.
Обърни лявата.
Тук ще нарисувам малък кръст. Ще го покажеш ли?
Покажи го на всички. - Ето го кръста.
Да видим. Нека изсъхне.
Не трябва да се махне лесно. - Да.
Целта е...
Да го накарам
да изчезне от тук и...
Ако ми кажеш, че сега е там...
За бога...
Как е?
Направи още един. Кой иска да види още?
Какво още имаш? - Може ли малко хартия?
Да. - Аз имам маркер.
Ще нарисувам нещо.
Започваме от тук. Вземи маркера.
Кажи ми число от 1 до 10.
Девет. - Запиши го.
Девет. - Супер. Сега...
Момичето с очилата.
Дайте ми число от 9 до 19. - 11.
Това май беше мъж. Много засрамващо.
Май си навлякохме неприятности.
Бързо да продължим нататък. - Да. Ричард?
Да? - Число от 11 до 21.
19. - Сигурен ли си?
Да. - Запиши го.
Така? - Идеално.
Мъжът със синьото яке.
Как сте? - Всъщност това е жена.
Толкова е трудно човек да познае.
Моля за число от 19 до 29.
27. - Напиши 27.
Старият номер на Жил Вилньов. - Господинът с бялата тениска.
Джендър господина. - Да.
Число от 27 до 37.
33. - Запиши 33.
Накрая жената отзад с дългата коса.
Кажете число между 33 и 49.
42. - 42.
Имаме 9, 11, 19, 27, 33 и 42.
Очевидно числата са напълно произволни.
Преди две години лично посочих няколко числа.
Те са щастливите ми числа. С тях си взех лотариен билет.
И спечелих. Десетачка, ама пак се брои.
Пазя си билета в портмонето ми.
Ето го. - Не, не, не.
Пазя го за късмет.
Къде е камерата? Може ли да го покажете?
Ето го билета.
От лотарията? - Номерата са интересни.
Прочети ги на глас. - Ти...
Ще ми трябват очилата.
Започваме с... - Кое е първото число>
Девет. - Имаме го.
11, 19. - 19 на Ричард.
27, 32. - 32 и последното?
42.
Това си е истински билет от лотарията.
Без думи съм...
Но не сме свършили още.
Ще видим ли какво умеят американците?
Хайде да ви видим и вас. Какво можете?
Динамо, нали си член на Магическия кръг?
Да. - Ние не, репутацията ни е такава,
че не разкриваме как стават фокусите.
Да. Винаги го правите.
Затова не ни взимат за членове, но ни накара да се замислим.
Дали може да направим номер, който за заблуди Магическия кръг,
и да предадем принципите, които ни водят досега?
За първи път издадохме тайна през 1985,
в шоуто на Дейвид Летърман.
Тогава показахме фалшивите уж превръзки за очи,
които използват илюзионистите.
Казахме, че всяка превръзка, която използват,е фалшива.
Сега ще използваме такава, каквато не се фалшифицира.
Ще бъде Динамо. Телър ще се изправи,
а Динамо, ти се увери, че Телър няма да вижда.
Просто се увери, че той не вижда.
Не за постоянно, а само временно.
Сложи си ръцете върху очите му.
Няма нужда да си нежен.
Просто се увери да не вижда.
Колко пръста показвам?
Обвиняват ни, че бележим картите.
Те са трудни за проследяване дори от заклетите комарджии.
Дори те не разбират понякога, но Динамо се е уверил, че не са.
Картите ще се подават в ръката му с лицето надолу.
Ако картите са маркирани, а те не са,
Телър няма да ги види, заради Динамо.
Издадохме още нещо в шоуто на Джони Карсън.
Показахме триковете с карти, които понякога са много лесни.
Знаеш предварително коя карта ще изтеглят.
Единият от начините е, ако всички карти са еднакви.
Избират една карта, но те знаят каква е.
Стани за секунда, Джереми. - Мога да стоя и прав.
Прегледай ги и се увери, че не са еднакви.
Ще ги разгъна максимално. - Всички от колодата.
Точно така. Друг начин за мамене е с карти е,
като използваш ловкостта на ръцете си за горната и долната
и дори някоя от средните карти. Затова ще използваме твоите ръце.
Ще ти дам по-голямата част от колодата.
Разгърни ги така.
Не ми давай да ги гледам. Само си мисли за някоя.
Не я сочи, не я маркирай.
Погледни колодата и си избери една.
Мисли си за една карта. Не я гледай.
Прибери ги, за да не ги гледам. Сега ги разбъркай добре.
Или не толкова добре. И така става.
Лицето на всички е надолу.
Мислиш си за една карта.
Не знаеш къде се намира точно. - Да.
Илюзионистите често искат да забравиш последователността
на събитията, докато ние искаме да ги помниш.
Нали картата е само в паметта ти? - Да.
Никъде другаде? - Никъде.
Сега не знаеш къде точно е тя. Слагам ги в ръката ти.
Вече подредбата им няма да се промени.
Няма да ги пипам повече.
Ръцете са ми надалеч, кажи ми каква ти е картата.
Поп купа. - Сега отиди там,
и подавай картите една по една започвайки отгоре
и с лице надолу, право в ръката на Телър.
В ръката му с лице надолу? - Да.
Динамо, увери се, че не вижда. - Нищо не вижда.
С Динамо сякаш сме асистентки.
Той гледаше ли, Динамо? - Не.
Каква беше картата ти? - Поп купа.
Погледни следващата карта.
За бога. - Точната карта от колодата.
Дойдохте тук заради обиколките ви.
И както виждаме зад нас докато е все още светло,
времето не е много благосклонно.
Когато сутринта пристигнахме на пистата, тя изглеждаше така.
Виждате и къде е проблемът.
Тук горе-долу се вижда къде е пистата,
но ако камерата се движи...
Тук някъде се намира пистата.
Което е доста измамно и не виждаш накъде отиваш.
Нали ти беше първи? Имаше и впечатляващ момент.
Има завой, който на сухо се взима на пълна газ,
но тук не е такъв случая. Снегът вече се топеше.
Всичко леко се обърка.
Кой иска да види пируетите на Динамо?
Искате ли? Гледайте.
Тук се взима на пълна газ, а виждате сега какво става.
Ето това е поднасяне.
Аплодисменти. Ние си падаме по това.
Беше ли страшно? - Не, беше забавно.
Мислех си как мога да го правя по цял ден.
Кой иска да види бързата му обиколка?
Да видим обиколката на Динамо.
Снегът вече се топи. Гладък старт.
Да го направим!
Това е много бързо.
Отряза завоя, но го взе добре.
Добре го удържа.
Сега отиваме към онова, което по принцип е чакъл, но...
Сега прилича единствено на кал и киша.
Изглежда много коварно, но я държиш...
Много отвън го взе, но не беше и никак зле.
И отново не беше зле. Не и бързо, но...
Пичове, не мисля, че съм още на пистата.
Още се движиш по кишата, но със скоростта на Джеймс Мей.
Колата имаше ли някакво сцепление?
Не, нямаше я никаква.
Добре минаваш от тук. Има много пръски
във втората сложна част. - Все едно, че карам във вода.
Да. Почти като Исус.
Сега обратно на асфалта.
Сега изведнъж предницата имаше много сцепление.
Вижте как завива предницата. Невероятно.
Сега отиваме по принцип към най-бързата част.
Хайде!
Тук изгуби управлението на тренировката,
но този път всичко е наред.
Предницата изведнъж започна да се държи страхотно.
Влизаш в последния завой.
Леко недозавиване, но добре изиграно.
И пресича финиша.
Много добре, но не беше никак леко.
Никак даже.
После дойде и твоя ред.
Да. - Хареса ли ти?
Супер беше. Помогна и факта, че Телър беше до мен.
Добре балансира колата. - Да.
Да кажем, че и ти имаше момент. - Така беше.
Искате ли да го видим? Хайде.
Бързо влизане в последния завой. Ето това е недозавиване.
Изглежда и друг е изхвърчал от тук, вижда се по следите от гуми,
но не и бързо колкото теб. Това беше впечатляващо.
Никой не е излизал по-надалеч на пистата ни.
Определено си пръв в това.
Най-голямото излизане от пистата.
Но двамата направихте обиколка. - Да.
Нека я видим.
Още един хубав старт. Колата ръмжи към първия завой.
Движим се, Телър. Усещаш ли?
Не всичко е толкова страшно.
Добре го взе. Съвсем леко скъси завоя,
за разлика от Динамо, който караше като побеснял.
И на чакъла. По-точно калта и кишата.
Както искате го наричайте.
Бързо карам.
Страхотно овладяване. - Благодаря.
Страхотно каране.
Всичко е под контрол. Млъквай, Телър.
Да не ти скочи? Сега тук...
Понякога и да се усеща като бавно, всъщност не е,
а понякога е точно обратното.
Ще съм честен, че изглежда бързо,
но има много поднасяне, което не движи колата напред,
а това е проблем. - Но изглежда добре.
Изглежда впечатляващо. Страхотно е за телевизията.
Чувате ръмженето на двулитровия двигател на правата.
Тръгваме!
Влизате във...
Всъщност не е този, а следващият.
Където излезе.
Леко скандинавско поднасяне прекалено рано.
Отново недозавиване, но този път я удържа.
И пресече финиша.
Времената са ви тук. - Добре.
Започваме с теб, Динамо.
1:39.3
Много е бавно.
Но отбелязваме, че е на сняг.
Засега ти си най-бързият човек,
който някога е карал на сняг на пистата ни.
Но дали си по-бърз от Пен и Телър?
Всъщност има вълнение.
Да. - Нервност.
Вие успяхте за една минута...
Тридесет...
33.8.
Лошо момче. Изрази им съжалението си.
Поздравления, господа.
Беше страхотно.
Благодаря ви, че дойдохте и ни показахте магията си.
Сега трябва да се сбогуваме с Динамо
и с най-бързите илюзионисти на света, Пен и Телър!
Днес се опитваме да счупим
рекорда на Британия за най-бързата кола амфибия.
По-рано Джереми се опита да направи нещо,
а опита му беше меко казано ужасяващ.
Не беше. - Ама беше.
Затова с Хамънд поехме контрола над проекта
и решихме да вземем триколка от 70-те години
с махащ се покрив на име Бонд бъг. Ето я.
И да я свършим с морски джет,
и да създадем нещо, което наричаме Езерен бъг.
А когато я завършихме, отидохме до Лейк дистрикт
вземайки участие в нещо наречено Скоростната седмица на Конистън.
През десетилетията, много безстрашни хора
са летели през тази 8-километрова права
в преследване на рекорди.
Доналд Кембъл е една от легендите.
Той загинал в езерото през 1967,
докато се опитвал да мине бариерата от 480 км/ч.
В Скоростната седмица, авантюризма продължава да властва.
Тук идват хора от целия свят
в опит да докарат лодките, двигателите
и дори себе си, до самия ръб.
Това е раят на високите скорости.
А скоро, нашият легален Езерен бъг
щеше да се слее с тях идеално.
Добрутро.
Вижте само.
След като паркирах тръгнах да търся Хамънд и Кларксън,
който смяташе, че идва с нещо дори по-добро.
Готови ли сте? Няма да повярвате! - Хубаво.
Възхитете се пред гениалността ми.
Привет...
О, да. - Това е учудващо.
Гъсеничната верига се спуска, когато наближиш земя.
Много умно.
Извини ме. - Ще се отдръпна леко настрани.
Направил ли съм или не, нещо невероятно?
Не. - Не си я направил ти.
Много е яка, но не може да я ползваш.
Защо не? - Не може да се кара на пътя.
Ще й лепна един номер. - Не е кола амфибия, а лодка.
Това е лодка с крака. - Не е подходяща за целта ни.
Къде е колата ви?
Какво мислиш? - О, да.
Виж я само. Качествена работа.
Защо ти е такава физиономията?
По-глупаво нещо не съм виждал.
Няма по-яко нещо от това. Виж я само.
Това пък какво е? - Врати.
Какви врати? - Вратите на колелата.
Прибираш колелата, а после вратите се затварят,
за да може корпуса да е гладък.
А задните гуми какво вършат?
А ъглите? - Как така ъглите?
Вижте ги само.
Тя трябва да постави рекорд по вода.
Това ти трябва за вдигането на висока скорост.
Гладко и заоблено.
Вижте това колко е остро.
Така ще загребвате водата и лодката ще подскача.
Нужни са заради гумите. Да може да се движи по пътя.
Можехте да го направите обло. - Трудно е за направа.
По този начин беше най-лесно. - Разбира се...
Направили сте смъртоносен капан.
Има тежест да държи носа долу. - Знам защо е.
Така няма ли да подскача много?
Не знаем. - Вероятно няма.
Който влезе вътре, все едно, че са самоубива.
Който влезе вътре, ще изглежда перфектно.
Кой от двама ви ще го кара? - Интересно, защото...
Трябва да е някой, който има моторница
и лиценз за състезател.
А ти имаш ли? - Не, нямам.
И аз нямам, но дали познаваме такъв човек?
Да, имам лиценз. - Всичко е решено.
Ето я състезателната ти лодка. - Виж какво ти построихме.
Няма да влизам в него. - Напротив.
Няма да стане. - Налага се.
Налага се. - Няма да вляза.
И с това се връщаме обратно в палатката.
Счупено е. - Това е защото...
Счупено е, иначе защо ще...
И преди си използвал волан, който се маха.
Сложи го. А така. - Успях.
Знаейки, че 85% от хората,
които опитали да поставят рекорд са мъртви,
и че лодката е направена от олигофрени,
много се надявах, че ще е лесна за управление.
Но...
Първо карай до водата в режим за суша.
Натискаш го леко и си готов. Само лекичко.
Вдигаш гумите, когато си във водата.
После изключваш вентилатора и съединителя.
После затваряш вратите на гумите.
Натиснеш ли го веднъж, си на неутрална скорост.
Може да се въртиш, ако двигателя още работи...
Натиснеш ли го и ще видиш волтажа на амперметъра.
Тук надаваш тягата, после гледаш монитора...
Задържаш това... После това го дърпаш назад...
След като сте знаели отначало, че аз ще го карам,
защо го направихте толкова сложно?
Не е сложно. - Даже сме го опростили.
Тези уреди са от джета. - Комфорт.
Доставя ти удоволствие като си на почивка.
Гледаш ги и си мислиш: "Много добре си прекарвам".
Все едно, че сега си на почивка, но водата ще е студена.
Вземи направо списъка. - Няма смисъл.
Казва ти какво да правиш. - Елементарно е.
Часове наред го правихме. Трябва да запомниш...
63 км/ч си е доста бързо. - Така си е.
Но ако вдигнеш 64 ще държиш световния рекорд.
Затова излез и... - Не световния, а британския.
Какъв по-добър рекорд? - Да не искаш някой друг?
За да поставим рекорд,
трябва да караш бъроз към буйовете на старта,
набрал скорост, караш километър напред,
след това обръщаш
и правиш абсолютно същото,
но в обратната посока.
Резултатът е средната скорост взета от двете дължини.
Всичко звучи много плашещо.
Моля те, потъни като камък. Моля те.
Потъни!
Не потъва. Мамка ти.
Добре изглежда. - Прекрасна е.
Имаме огромна вяра в теб.
Нямаме. - Не.
Колелата. - Качваме колелата.
Дойде време за проверката.
Забравих какво да направя със съединителя.
Вратите. Така ли беше?
Чакай малко... Поплавъците...
Чакай малко. Не е така.
Това е ужасно! Хамънд, Мей, кретени такива!
Защо се върти в кръг? Дали има и такъв рекорд?
Не знам, но ако има, то му е в кърпа вързан.
Да отидем на по-добро място, за да му видим обиколката.
След като свърших с нелепата проверка,
трябваше да набера скорост,
за да премина през стартовата линия на пълна скорост.
Спускаме визьора.
Вече се състезаваме. На трасето сме.
Много пръска. Дизайнът на корпуса е отвратителен.
Но корпусът беше последният ми проблем.
Господи. Завиването е ужасно.
Истински кошмар.
Не мога да завия. Буквално.
Струва ми се, че експериментира.
Сякаш го тества.
Господи!
Много добре изглежда. - Прекрасна е.
На бас, че се управлява перфектно. - Я стига.
Ще я блъска в проклетата лодка на спасителния екип.
Виж как обръща. - Изглежда страхотно.
Три пъти се опитах да я насоча в правилната посока.
Невъзможна е.
Накрая си казах: "Майната му, настъпвам я докрай".
Господи.
Само умението ми я държи в права линия.
И за да станат нещата за състезаващият се по-зле,
нямах си идея колко бързо се движа.
Имам скоростомер на джипиеса, но не го разчитам,
защото нямам никакъв джипиес.
Защо са я направили толкова калпава?
Небеса...
Господи... Не съм правил нещо по-лошо.
А сега трябва да се обърна и да го направя отново.
Трябва да оставя вълните направени от мен да се разсеят.
Това е погубило Кембъл. Прекалено бързо се е върнал.
Тръгваме.
Педалът е натиснат до пода.
Господи. Започна ужасно да друса.
Ужасно е.
И изведнъж...
Господи. Имам проблем с мощността.
Губя мощност.
Мей и Хамънд са построили пълна бракма.
Звучи много неравномерно.
Вероятно си играе с газта.
Опитвайки се да я държи здраво върху повърхността.
О, не. Хайде!
Господи. Много пушек.
Истинска катастрофа.
Нямам джипиес и не знам колко бърз бях.
Двигателят непрекъснато прескачаше.
Дойде време да се скарам на инженерите.
Вие двамата... - Да?
Не само, че сте построили нещо грозно и сложно,
Освен това е пълен боклук и е смъртоносно.
По какъв начин? - Завиването е най-зле.
Невъзможно е да караш в права линия.
С него направихме голям компромис,
защото трябва да се ползва на суша и на вода.
"Компромис" е меко казано. Аз бих използвал "смъртоносен".
Изглеждаше страхотно. - Да.
Така ли? Сякаш се движех със 7 км/ч.
Пак е нещо. - След това
официално обявиха резултата ми.
Номер 46, Езерен бъг.
Пилот - Джереми Кларксън.
На отиване 76.2 км/ч,
на връщане 77.6 км/ч.
Средна скорост от 76.9 км/ч.
Нов национален рекорд.
Ето на! - Успяхме!
Как така ние? - Да не плуваше?
Аз го направих! - Ние го направихме!
Много ви благодаря.
Много благодаря.
Благодаря, че аплодирате мен.
Аплодират всички нас, като екип.
Съжалявам, че трябва да ви го кажа,
но Роджър Банистър първи
пробяга 1600 метра под 4 минути, а не обущаря му.
Едмънд Хилари пръв изкачил Еверест.
А не който направил раницата му. - Е и?
Аз бях първият, който направи това.
Аз подобрих рекорда, а не вие двамата.
Честно казано се провалихме. - Не сте се провалили.
Ако не отделяше повече време на прическата си,
и повече на това двигателя да работи като хората...
Вероятно можех да вдигна към 100-110 км/ч.
На гладка повърхност със сигурност.
Да, но ти дадохме всички тия остри ръбове.
Ужасното управление.
Адски сложните копчета и ръчки...
На практика направихме смъртоносен капан,
който обаче не проработи.
Да видя дали съм разбрал.
Надявахте се да стана част от онези 85%,
които загиват докато гонят рекорда? - Да.
Значи се опитахме да се избием едни други.
Да, и очевидно и това не може да свършим правилно.
И с това безгранично разочарование, идва края на предаването.
Благодаря ви, че бяхте с нас. До следващия път.
превод: spitfire_ subs.sab.bz @ Translator's Heaven