Господи! Не мога да повярвам! Започва се, мамка му!
Боже!
Извинявай за прекъсването, но отново всичко е чисто.
Рик, да не би отново да си Дракула? - Това конзолата "Дрис-близ" ли е?
Това е по-голямата версия - най-реалистичната конзола за игри.
Не съм ти я вземал. - От космическата майка е.
Тя е тук за празничния уикенд. - В този случай да се махаме.
Чух, че се удари в стъклото, татко. Ако избягаш, ще се отрека от теб.
Щях да кажа да не скачаш в някой портал, но не можеш.
Морти, животът е един абонамент,
а Денят на благодарността е семейната ежегодна такса.
Тате, добра работа.
Рик, обуй си панталони. Днес има много малко правила.
Добре, патриарх.
Искам да вдигна наздравица. В този ден трябва да сме благодарни
за семейството и да си припомним хората, които не са толкова богати.
Избери едното. - Моля?
Нека поне веднъж не се караме. - На всички досега сме го правили.
Имаш право. - Скъпа!
Вдигам наздравица. - Съжалявам.
Благодарен съм за жена си Бет, която ме избра.
Толкова съм благодарен за теб, че буквално не бих оцелял без теб.
Наистина го мисля. Ако ти се случи нещо,
ако ме напуснеш или ми изневериш, ще умра.
Буквално. Вероятно сам ще си посегна.
Добре. - Знам как бих го направил.
Първият ни блендер има дълъг кабел и няма предпазна защита.
Ще си взема гореща вана... - И ще използваш блендера.
За Деня на благодарността. - За Америка?
За края на наздравицата. - За края на наздравицата.
За да сме наясно, казвах, че щях да се самоубия.
Джери! - Знаем!
Р И К И М О Р Т И Първичният инстинкт на Бет
Съжалявам за Джери. - Изобщо не ми липсва.
Може да спиш в бърлогата на Джери.
Не, ще спя в колата си - като ТАРДИС на Д-р Кой е. Вътре е по-голяма.
Според татко е изтъркано, но ваната ми е на друго мнение.
Може да се сменим.
Кръстът ми... - Остави на мен.
Боже! Беше страхотно.
Все пак сме един и същи човек.
Това ми помага най-много.
Обожавам венерианската напитка.
Няма проблем. И аз трудно произнасям името й.
Но имам точното нещо за това. Ето така.
Сега вече знаеш венериански.
Звучи много луксозно. Благодаря.
Сега ти си на ход. Дай всичко от себе си.
Аз съм пълно подобие на модерния генерал-майор.
Застреляй този астероид. А сега онзи.
Застреляй ме в лицето. Играта е смотана.
Не исках да го казвам, но е пълна скука.
Защото сме застреляли много истински астероиди. Да видим менюто.
Настрой колко реалистично да е. - Хем е яко, хем е тъпо.
На 4 е. Да го вдигна ли на 10? - Не, настрой го на девет.
Шегувам се. - Млъквай, Съмър! Сложи го на десет.
Същото е. - По-зле е. Схванах.
По-реалистично е. По-голямата част от космоса е празно пространство.
Какво?! На кого му пука? Какво да правя?
Може да направиш запис за детето си, ако умреш.
Не е лоша идея. Ще се застоиш в космоса.
Може да го направя.
Здравей, синко.
Ако гледаш това, съм умрял от глад, докато съм търсел астероид.
Пълна тъпотия. Опитвате се да се убедите, че е готино,
защото ви е смотано. - Съмър, ти не разбираш от игри.
Предай на сина си, че го обичаш. - Със сигурност.
Разбира се, че и двете не може да спим.
Да, имаме еднакво смотан гръб.
Обърни се. Нека да... - Да, моля.
Господи! - Знам, че не сме масажисти,
но се нуждаеш от това. Правиш се на яката звездна каубойка,
но си уплашена преуспяла жена, която крие всичките си ОКР-та.
Господи! - По-добре си записвай,
защото аз съм следващата. - Това е моят гръб, тъпа кучко.
Яко. Какво?
По-добре да се връщам в леглото. - И аз.
Да не би сега да си падаш по реалистичните видео игри?
Реших, че истинският живот е прекалено труден.
Или просто не се боя да си променям мнението.
Може би умствената гъвкавост е по-силна от ината.
Добро извъртане, Съм-Съм. Аз съм в уличката зад библиотеката.
В центъра или в другата? - Има й друга ли?!
Стой там. До червената линия съм. - Това "Уличен боец" ли е?
Тук ни пуска в началото на деня и трябва да се открием, за да се бием.
Реалистично е. Дори не е сигурно, че ще има бой.
Броячът отчита как забравяме какво ни е разгневило.
Ако някой иска реалистична игра, подготвям една ОИ.
Оригиналната игра е пъзел.
С космическото ми "аз" ще отскочим
до Разкашканата система за сладолед. Някой ще си поръча ли нещо?
Ванилия! - Защо ще ходите дотам за сладолед?
Жителите там имат по-малко вкусови рецептори от хората.
Сладоледът им е като за болница - ядеш по-малко за по-голям ефект.
Добре. След малко се връщаме. - Аз ще започна,
като събера всички парчета от небосклона. Тайна техника.
Ето те! Ще те размажа! - Ще умреш на улицата като куче!
Зашеметяващо.
Благодаря. Това е невероятно.
Радвам се, че имах нещо за твоите размери.
Колко далеч е Разкашканата вселена? И защо си мисля, че имам часовник?
Разполагам с малък запас от сладолед около Земята. Имаме време.
Имаш космическа станция ли? - Ние имаме космическа станция.
Ние сме един и същи човек. - Различаваме се.
Едната от нас не знае коя е.
Грешка. Хайде да се споразумеем. Ще се доверим една на друга,
за да не се чудим кои сме, докато сме заедно. Може да си кажем всичко.
Неща, които не сме си казвали дори на себе си.
Какво не казваме на себе си?
Задникът ми изглежда секси в този космически костюм.
Не лъжа. Аз съм секси парче. - Много мило от твоя страна.
И аз мисля, че съм много привлекателна.
Забравихме сладоледа.
Искам отново да бъркаш в мен, сякаш съм болна кобила.
Морти, не може просто да вземеш джойстика ми!
Мога! Мой е! - Добре. Съм-Съм, дай ми го.
Направи си твой джойстик. Някои от нас се нуждаят от джойстик!
Майната ви!
Защо изведнъж те заинтригуваха реалистичните видео игри?
И преди ми харесваха. - Но сега ти харесват като на мен.
Да ги зяпаш в пълен транс ли? - Не те съдя, но го забелязах.
Забелязваш нещата преди мен. - Но накрая и ти ги забелязваш.
Сега заедно ще ги игнорираме. - Господи! Бет!
Нали каза, че сте взели сладолед?
Да. Сигурно е във... - Забравихме го в колата.
Добре, защото щеше да е странно.
Нещата може да станат по-забележими.
Ако се самоубие, ще трябва да си вземем нов баща.
Господи! Съмър!
Татко, какво е това?
Правя си джойстик. Този вид китове разполага с въглеродно окабеляване.
Идеално е за видео игри. Не го убивам.
Подменям безплатно хранопровода му с по-добър.
Трябва да ми благодари. Ще го стори с ума си.
Те са телепати, Бет. Говорят ти в сънищата ти.
Репликаторът ти може ли да прави сладолед от Разкашканата система?
Защо искаш репликиран сладолед от Разкашканата система?
Няма да повярваш. С космическата Бет отидохме там,
но си прекарахме страхотно и забравихме сладоледа.
Откачено, нали? - Това истински въпрос ли е?
Може би. - Ела тук и го дръж.
Говориш с безкрайния си баща. Срещал съм се безброй пъти.
Безброй неща са се случвали, дори "съм си забравял сладоледа".
И ти ли си забравял сладоледа си? - Подробности, когато съм по-пиян.
Не се тревожи за откачените неща. Прави това, което ти е готино.
Много благодаря, татко. - Но имай едно нещо предвид -
не забравяш само твоя сладолед, но и на семейството ти.
Ако забравяш много, започваш да имаш тайни.
А ти против тайните ли си? - Моля? Тайните са страхотни.
Например, имах разкашкан ванилов сладолед през цялото време.
Вземи го, но лъжите се натрупват като кредитния дълг.
Поддържаш предимството си, като инвестираш.
Разбрах. Бих го нарекла "теглене на пари от банкомат".
Забавно и бързо.
Любим Кълкин? - Киърън.
Любима песен на Бритни. - "Раздай се, кучко"!
Любим лек срещу махмурлук? - Алкохол и "Хюман Уикли".
Казах на татко. Нямаше нужда, защото той знаеше.
Това е една причина, заради която да не му казваш.
Какво каза той? - Говорихме закодирано.
Каза, че няма проблем, докато не ме накара да се чувствам задлъжняла.
Татко така прави. - Трябва ли да кажем на семейството?
Докато сме заедно, трябва ли да мислим как да задоволим другите?
Аз съм омъжена. И двете сме, но аз имам брак.
Това е голямата разлика при нас. - Не е задължително да си омъжена.
Какво ще стане? Какво е това?
Влюбени ли сме в себе си?
Психичноздрави ли сме, или сме психичноболни?
Казвали ли са ти, че прекалено много разсъждаваш? Това ми харесва.
Щом трябва да го наречеш така. - Не е нужно да го наричам някак.
Искам да знам колко ще продължи това.
Знам откъде да разбера.
В симулатора. - В мотела. Твоето е по-добро.
Бет! Моята Бет! Приключих! Готово е!
Знаете ли къде са майките ви? Заети сте с игралната конзола.
Спокойно. Ще открия къде са.
Не, татко! Ела да играеш с нас.
Татко, това е безкрайното меню. - Не знам.
Ще оставим конзолата да избере игра.
Може да пропуснем тази. - Защо? Изглежда забавна.
Ние сме жена, която е омъжена,
но има сексуална връзка с друга жена.
Доста пикантно. - Така е, Джери. Добра работа.
Тази игра се играе от един човек, деца.
Сериозно ли? Какво правите в симулатора ми?
По дяволите?! Направили сте "Сан Джуниперо"?!
Едно е да мастурбираш, а това е съвсем друго нещо.
Татко, спри! Съжалявам.
Не е моя работа. Наслаждавайте се да сте лесбийки заедно,
но не ви бива да го пазите в тайна. - Дори Джери ли знае?
Не. Татко изобщо не знае, че дори играе видео игра за изневяра.
Ако ще го правите, му го кажете. - Успокой се, малкият.
Полека. Те са прави. - За какво?
Че трябва да го обмисляме двойно и да сме двойно репресирани,
защото един задник ни е разделил?! Заради това си тръгнах.
А заради това оставам. Това съм аз. Тя не ви казва да си го начукате.
Така че нека аз да го сторя - начукайте си го!
Тя ще каже на съпруга си, когато сама реши.
Или го приемете, или ще се справяте с мен.
Но аз притежавам всички оръжия от "Хищника".
Устройва ме. Време е за сладолед.
Стига, деца. По-бавно.
Майките ви отидоха в космоса. Благодарихте ли им, че го направиха?
Благодаря, че го направихте. - Много безкористно от ваша страна.
Яжте сладоледа си както искате. Нищо хубаво не трае вечно.
Искаш да кажеш, че те изгубих ли, землянке?
Можеше да ме получиш, космическа бунтовничке.
Стига. Денят на благодарността е. Може поне да говорим на английски.
Джери, правих секс с жена ти. Или аз съм жена ти
и правих секс с клонинга, с когото спиш. Правихме секс и ни хареса.
Бет Санчес е страхотна, нали? Ще я поканя на бала.
Джери, за твое добро, стой далеч от Бет Санчес.
В най-лошия случай тя ще каже "не". - В най-лошия случай ще каже "да".
Тази жена не е в твоята категория. Наивността ти ще й е симпатична,
но тя е голяма хапка и накрая ще те разкъса на парчета.
Ще съм голям късметлия, ако Бет Санчес ме разкъса.
Какво, по дяволите?! - Татко се сви като буболечка!
О, да! Забравих, че му инсталирах това.
Защо Джери има протокол "Мокрица"?
Това е емоционална защитна система. Напих се с Джери.
Той ми каза, че това иска най-много на света. Аз исках татуировки.
Той е в чудесно здраве там и може да излезе, когато поиска.
Но може да остане в хибернация завинаги.
Готина сила е, когато трябва да летиш в икономична класа
или Съмър те попита за "Жената чудо 1984".
Как може да го оправим? - Само той може.
Пълна безопасност. Дори аз не го мога да го оправя.
Ако го изкараш насила и нацелиш някой нерв, ще се превърне в Шрек.
Той е поел контрол по свой тъжен начин.
Това е класически Джери. Предпочита да е буболечка, вместо да говорим.
Чувала ли си се как ти започваш разговор?
Обсъдете отговорността, докато аз се напуша и играя с децата.
Събуждате се в гора.
Изкачвам се на дърво. - Изкачихте се. Виждате още дървета.
Мамка му! Още дървета! - Огледай се.
Оглеждам се. - Оглеждаш се и виждаш още дървета.
Тръгни на север.
Поемаш на север. Изминаха 30 минути, а майка ти те чака на летището.
По дяволите! - Ще продължа да вървя на север.
Продължавам на север. - Продължаваш на север.
Измина един час. Слънцето залязва на летището. Майка ти ще е в мрака.
Какво, по дяволите?! - Какво става в мрака?
Джери, ако ме чуваш, моля те, развий се.
Той не иска. - Късно е да мислиш какво иска той.
Не се връзвай на това. Това не е любов, а истерия.
Неговата истерия убива само него, а твоята е разрушителна.
Затова аз го обичам. Притеснява се и иска да постъпи правилно.
Засрамва се, когато се проваля. Не харесваш ли това в мен?
Искаш да съм като него ли? Искаш да ти предложа ли?
Искаш да заплаша да се самоубия ли? - Не. Обичам те каквато си.
Направих го във видео игра, но в живота се случват грешки.
Обичам да ги поправям. Като не мога, съм безполезна като съпруга си.
Не разбирам. Ти си домакинята, а аз съм дамата от космоса,
но ти ме зарязваш. Не искам просто да забравя за теб.
И аз. Това е проблем.
Но познаваме човек, който ни дължи решение.
По дяволите! Излязохме от гората. На открито сме.
Провери какво има на открито!
Вече не сте в гората, а на открито. Затова вампирите спечелиха. Край.
"Вампири" ли? Стига! Това не е реалистично!
Намираме се в свят, в който вампирите ловуват на открито.
Но как... - Разполагам със същата информация.
Край с видео игрите, докато не си напишеш домашното, татко.
Какво означава това? - Не ни пука!
Наистина порасна на този Ден на благодарността.
Колко стари сме? Имали сме милиони Дни на благодарността.
Това е много неразумно. - Казва го този, клонирал дъщеря си.
Ще ми бъде ли простено някога? - Не.
Искате да обединя всичките ви порно сцени в умовете ви?!
Да. - Докато всички около вас -
баща ви, рогоносецът ви съпруг и децата ви ще поемат това бреме,
защото е по-практично за тях от истината, а вас не ви интересува.
Много добро обяснение, татко. - Сякаш цял живот е бил егоист.
Ще ми липсваш. - Да се надяваме, че не.
Като не се получи и пак се влюбите и ме нападнете, че съм участвал,
ще излъжа, че съм се опитвал да ви разубедя, а всъщност не ми пука.
Три, две... - Пораснете и тримата!
Джери, ти се показа! - Обрат! Бог от съпруга!
Не се лоботомизирай, за да ми угодиш.
Може да съм мъж, но съм и бебе.
Бебетата не поемат отговорност за чуждите страдания.
Не биваше да казвам, че ще се самоубия, ако ме напуснеш.
Щях да си събера багажа и да плача, докато си търся работа в "Старбъкс".
Така и ще сторя, за да вдигнете лесбийска сватба на клонингите
чрез робот и ще си бъркате по дупките до Луната,
докато се присмивате на марсиански френски на малката ми патка!
Джери, почакай!
Джери, не си тръгвай ядосан. - С лотосово листо ли да отплавам?
Трябва ли да съм двойно по-уверен, защото жена ми изневери със себе си?
Това не е изневяра. - Ако ще помагаш, не ти се получава.
Дори не знаеш коя е жена ти. Ако съм аз, изневерявал ли си с клонинг?
Не съм клонинг, но тя има право. - Какъв провокативен разговор само!
Щеше да е хубаво да го проведем, преди вие двете -
броя и двете ви, да си доставите нечестно добри оргазми,
смеейки се на малката ми патка. - Ти казваш "малка" и "патка".
Виждали сте ме гол, вие сте се виждали голи,
а сега искате да ми разкажете, но закъсняхте.
Ядосан си, защото не е ставало дума за теб.
Той иска да позволи любовта ни.
Знам, че не се намираме в "Историята на прислужницата".
Съгласна съм, че направихме грешка. - Защото трябваше да разберем,
че губим контрол, за да отидем при секс господаря Джери и да му кажем:
"Моля те, Джери! Може ли да се натискам със себе си?".
Да, може. Видяхте ли, че не е трудно? Не е толкова секси, нали?
Няма ли да ни хареса това? - Чакай. Това е странно.
Странно и позволено. - Чакай. Това харесва ли ти?
На кого му пука какво харесва той? - На мен.
Може да ми хареса, а ако на нея й хареса, го позволявам.
Малък перверзник. - Харесваш малките перверзници.
Харесва ми да ги унижавам. - Одобрявам. Продължавай.
Изплашена съм колко ме възбужда това.
Позволено ли ми е това? - До второ нареждане.
Харесва ми. - От сега нататък е позволено.
Защото с нея харесвате едни и същи неща. Защото ти си червей.
Ще одобря това становище. - Подай ми солта, моля.
По дяволите! - Аз позволявам това.
Тогава става задължително. - Одобрявам.
Отивай там. - Добра идея.
Добре. Скъпи? - Така е добре, ако позволявате.
Никога не е добре с теб. Млъквай! - Добре.
Добре! - Не си го представях така.
Досега нямам оплаквания. - Защото знам какво искаш.
Напълно съгласен съм. - Може ли да предложа нещо?
Ами ако... - Сериозна ли си?
Подигравате ли ми се? - Това лошо ли е?
Ще го одобря.
Оправи оръжието за портали, Рик! - Така по-малко искам да го оправя.
Денят на благодарността е! Хайде да поговорим за него.
За какво сте благодарни? Съмър, ти кажи първа.
Благодарна съм за водата.
Чудесно. Морти, ами ти?
Шегуваш ли се?! Защо?!
"Дискавъри Чанъл"?! Защо?!
Просто си изяжте храната.
Съжалявам, но това...
Чао, деца. Ще хвърлям по един поглед на внука си в космоса.
Какво? О, да! Наруто.
Благодаря, че намина, космическа Бет.
Всички научихме един малък урок този уикенд.
Поне аз знам, че го научих. - И аз, Джери.
Здравей, Джери. Как да ти помогна днес?
Здравейте. Дойдох тук, за да се размотавам.
Съжалявам, скъпи. Не може да идваш сам тук.
Защо? Само аз съм там. - Не че го правиш ти,
но понякога идват Джерита, които искат да докосват други Джерита.
О, не! Това не е добре! До после.
Добре. - Благодаря.
В памет на Майк Мендел
Превод КАЛИН СТОЯНОВ