Dumnezeule ! Nu-mi vine să cred ! Începe spectacolul !
Fir-ar !
Scuze că te întrerup. Putem sta liniştiţi.
Rick, ce mama dracu' ? Acum te transformi în curcan ?
Morty, asta-i consola Pooplickian ?
De fapt, e GamePod XL.
Cică-i consola cu cele mai realiste jocuri video din lume.
- Nu ţi-am luat-o eu. - E de la Mama Spaţială.
Ai uitat c-o să petreacă weekendul la noi ?
Rahat ! În cazul ăsta, hai să plecăm !
Te-am auzit lovindu-te de geam, tată. Dacă pleci, mă pierzi.
Ţi-aş spune să nu foloseşti vreun portal, dar oricum nu poţi...
Morty, viaţa este ca un abonament
pe care-l plăteşti anual, când iei masa cu familia de Ziua Recunoştinţei.
Tată, bravo !
Rick, ia nişte pantaloni pe tine ! E o zi cu foarte puţine reguli...
Da, stăpâne.
Vreau să ţin un toast. Ziua de azi e dedicată recunoştinţei.
Şi familiei, şi cinstirii tuturor celor care ne-au părăsit.
- Alege o temă. - Să aleg o temă ?
Putem avea o masă normală, vă rog ?
- Aşa au fost toate... - Ai dreptate.
Scumpo, tu, e un toast !
Scuze !
Sunt recunoscător c-o am pe soţia mea, Beth, acea Beth care m-a ales.
Îţi sunt foarte recunoscător. N-aş putea trăi fără tine.
Serios. Dacă ai păţi ceva,
dacă m-ai părăsi sau m-ai înşela, aş muri.
La propriu. De mâna mea...
- Gata ! - Ştiu cum aş face-o.
Primul nostru blender are un cablu foarte lung
şi n-are siguranţe termice. Aş umple cada cu apă...
Şi ai folosi blenderul în bucătărie. Bine zis, iubire. Pentru recunoştinţă !
Pentru America ?
- Pentru încheierea toastului ? - Da !
Ca să fie clar, voiam să spun că m-aş sinucide.
Ştim !
RICK ŞI MORTY
- Scuze pentru ieşirea lui Jerry. - Nu mi-era dor de asta.
Ai putea să dormi în camera lui Jerry.
Nu-i nevoie. Dorm în maşină. E ca TARDIS.
E mai mare decât pare. Tatei nu-i place,
dar am o ditamai cada numai pentru mine.
Poate facem schimb.
- Şalele mele... - Te rezolv eu.
Iisuse ! A fost minunat.
Suntem aceeaşi persoană. Asta ne ajută cel mai mult.
Ador vinul venusian.
Stai liniştită. Nici eu nu ştiu să pronunţ porcăriile astea.
Dar am soluţia perfectă. Dă-mi voie !
- Acum ştii limba venusiană. - Doamne, sună atât de rafinat !
- Mersi. - Poţi spune ce vrei. Te ascult.
Sunt întruchiparea unui general-maior modern !
Trage în asteroidul ăla. Acum, în ăla.
Omoară-mă. Jocul ăsta-i penibil.
Nu voiam să spun nimic, dar e cam jalnic.
Mă gândeam c-am distrus noi prea mulţi asteroizi...
- Hai să intrăm în meniu. - Acolo setezi gradul de realism.
Marfă. Ce prostie ! De ce l-ar fi pus la patru ?
- Cât pun, zece ? - Nu, nouă. Glumesc...
- Taci, Summer ! - Pune zece.
- E la fel. - E mai rău.
M-am prins. Jocul pare mai real.
Marea majoritatea a spaţiului e pustiu.
Cui îi pasă ? De ce mă mai joc ?
Se pare că poţi face o înregistrare pentru fiul tău în caz că mori.
Nu-i o idee rea. O să stai multă vreme în spaţiu.
De ce nu ?
Salut, fiule !
Dacă vezi imaginile astea, înseamnă c-am murit de foame
în căutarea unui asteroid.
Ce prostie ! Încercaţi să vă convingeţi că jocul e marfă
fiindcă ştiţi că-i penibil.
Nu ştii nimic despre cultura jocurilor video.
Frăţioare, spune-i fiului tău că-l iubeşti de mama focului.
Desigur că avem probleme cu somnul în acelaşi timp.
Ambele avem probleme cu spatele.
- Întoarce-te ! Dă-mi voie... - Da, te rog.
Dumnezeule !
Ştiu că nu ne plac masajele, dar ai nevoie de asta.
Te dai femeie feroce,
dar ştiu că eşti o perfecţionistă speriată,
a cărei obsesii fac să se acumuleze tensiunea fix aici.
Dumnezeule !
Apropo, sper c-ai luat notiţe, fiindcă eu urmez.
- E spatele meu, idioato. - Tare !
Ce e ?
- Mă întorc în pat. - Şi eu.
Acum îţi plac jocurile video foarte realiste ?
Poate că viaţa reală m-a copleşit,
poate că nu mă tem să mă răzgândesc.
Poate că flexibilitatea mentală e mai benefică decât încăpăţânarea.
Ai minţit cu stil, Sum-Sum. Sunt în spatele bibliotecii.
- Din Uptown sau Downtown ? - Rahat ! Sunt două ?
Stai acolo. Cred că sunt aproape de metrou.
Jucaţi Street Fighter ?
Da, dar începi ziua de dimineaţă şi trebuie să-ţi găseşti adversarul.
E foarte realist. Lupta nu este garantată.
Dacă se umple contorul ăla, uităm ce ne-a înfuriat.
Dacă vă interesează un joc mai intens, am scos nebunia asta.
Mai exact, o să fac un puzzle în birou.
Dragilor, mergem în sistemul Gloppy Drop după îngheţată. Preferinţe ?
Vanilie !
De ce trebuie să bateţi atâta drum pentru îngheţată ?
Gloppy dropuliţii au papile gustative mai slabe decât oamenii.
Îngheţata lor e ca un pat de spital,
e creată ca tu să nu trebuiască să faci nimic.
Bun, ne vedem imediat.
Încep să caut bucăţile de cer. Asta-i o tehnică secretă.
Te-am găsit ! O să fiu călare pe fundul tău !
O să mori în stradă, ca o javră !
Splendid !
Mulţumesc. E incredibil.
Mă bucur că am avut un costum pe mărimea ta.
Cât de departe e Gloppy Drop ? De ce am impresia că port ceas ?
Am îngheţată de-a lor într-un mic apartament
de pe orbita Terrei. Avem timp.
Ai propria staţie spaţială ?
Avem propria staţie spaţială. Suntem una şi aceeaşi persoană.
Există nişte diferenţe. Una dintre noi habar n-are cine este.
Greşit. Dar îţi propun să facem un pact.
Hai să ne încredem complet una în cealaltă.
Ne putem spune orice,
lucruri pe care nu le-am spune nimănui, nici măcar nouă.
Ce nu ne spunem ?
Lucruri de genul: "Ce bine arată fundul meu în costumul ăsta !"
Serios. Sunt o femeie frumoasă.
Mulţumesc. Şi eu sunt atrasă de mine.
Am uitat îngheţata.
Te vreau în mine ! Tratează-mă ca pe o iapă sălbatică.
Fir-ar să fie, Morty ! Nu-mi poţi fura controllerul !
Ba, pot ! E al meu !
Sum-Sum, dă-mi-l !
Fă-ţi propriul controller. Unii dintre noi sunt copleşiţi de realitate.
Duceţi-vă dracu' !
Cum de-ţi plac brusc jocurile video foarte realiste ?
- Îmi plăceau din start. - Acum le apreciezi la fel ca mine.
Te referi la faptul că încerc să mă pierd în ele ?
Nu te judec. E o simplă observaţie.
Tu observi anumite lucruri mai devreme decât mine.
Dar le observi în cele din urmă.
Acum putem încerca să le uităm împreună.
Dumnezeule ! Beth !
Ai zis că mergi după îngheţată !
- Trebuie să fie în... - Maşină. Am lăsat-o în maşină.
Bine. Fiindcă ar fi fost foarte ciudat...
Mă tem că situaţia o să devină tot mai evidentă.
Dacă se sinucide, trebuie să facem rost de un alt tată.
Iisuse Hristoase, Summer !
Bună, tată ! Ce faci ?
Fac un controller. Specia asta de balenă spaţială bionică
are cabluri din fibră de carbon, ideale pentru controllere.
N-o omor, să ştii. Îi înlocuiesc esofagul
cu unul mai bun, gratuit.
Ar trebui să-mi mulţumească. O s-o facă, telepatic.
Balenele spaţiale pot să comunice cu noi prin vise.
Duplicatorul tău poate face îngheţată din sistemul Gloppy Drop ?
De ce ai vrea să creez îngheţată ca a lor ?
Să vezi nebunie ! Am fost cu cealaltă Beth după îngheţată.
Ne-am simţit atât de bine, încât am uitat de îngheţată.
- Ciudat, nu ? - Chiar mă întrebi asta ?
- Poate... - Ţine-o nemişcată.
Vorbeşti cu un tată infinit.
Am întâlnit o mulţime de variante de-ale mele, unele ciudate.
S-a întâmplat chiar să, te citez, "uit îngheţata".
Ai uitat îngheţata ?
Cere-mi detalii când sunt mai beat. Între timp,
nu te pierde printre nebunii. Cum spun puştii, simte-te bine cu tine.
Mersi mult, tată.
Dar să ţii cont de un lucru.
Nu uiţi doar îngheţata ta, ci şi îngheţata familiei tale.
Dacă o uiţi prea des, începi să ai secrete.
Şi ţie nu-ţi plac secretele ?
Nici vorbă ! Iubesc secretele. De exemplu,
am avut îngheţată Gloppy Drop de vanilie de la început. Ia-o !
Ideea e că minciunile se adună, ca datoriile la bancă.
E mai bine să nu te afunzi în rahat.
Am înţeles. Atunci, interacţiunea asta n-a fost de rahat.
Scurtă şi la obiect.
- Fratele preferat din familia Culkin... - Kieran !
- Piesa preferată de la Britney. - "Work Bitch" !
Leacul preferat pentru mahmureală ?
Un păhărel de băutură cu "Humans Weekly" !
I-am zis tatei.
Nu trebuia să-i zic. Deja ştia.
Ăsta-i unul dintre motivele pentru care nu trebuia să-i spui...
Ce a zis ?
Am vorbit codat. Cred c-a zis că-i în regulă
până ne face să ne simţim datoare familiei.
Tipic tatei.
Datorăm familiei o explicaţie ?
Chiar e musai să ne întrebăm cum să-i fericim pe alţii ?
Sunt căsătorită. Amândouă suntem, dar eu pun preţ pe căsnicia mea.
Asta-i marea diferenţă dintre noi.
Nimeni nu te obligă să-i fii loială.
Ce-o să se întâmple ? Ce-i asta ?
Suntem îndrăgostite de noi înşine ?
Asta ne face cea mai ciudată sau cea mai nebună femeie din univers ?
Ţi s-a spus vreodată că analizezi lucrurile în exces ?
Iubesc asta, dacă ai nevoie de etichete.
N-am nevoie de etichete.
Vreau doar să-i aflu valabilitatea.
Ştiu cum ne-am putea lămuri.
- Holodeckul ! - O cameră de motel !
Prefer varianta ta.
Beth ! Beth a mea ! Am terminat !
Copii, unde sunt mamele voastre ?
Văd că vă jucaţi. Nu vă bateţi capul cu asta.
- Dau eu de ele. - Nu, tată !
E cazul să te joci cu noi !
Tată, ăsta-i meniul infinit.
- Nu ştiu ce să aleg. - Pun consola să-ţi aleagă un joc.
- Poate nu-i potrivit. - De ce ? Pare distractiv !
Personajul e o femeie măritată care are o aventură
cu o altă femeie. Foarte palpitant !
Chiar că, Jer. Bravo ! Poate juca singur. Copii !
Serios ? Ce aţi făcut în holodeckul meu ?
Vai de capul meu ! Aţi recreat episodul "San Junipero" ?
Beth, până şi masturbarea are anumite limite...
Tată, termină ! Îmi pare rău !
Nu-i treaba mea
şi n-aveţi decât să vă călăriţi una pe alta.
Dar nu ştiţi ce-i aia discreţie ! Cu toţii ştim !
Inclusiv Jerry ?
Tata e atât de pierdut, încât savurează un joc video
cu o femeie infidelă.
Trebuie să-i spuneţi adevărul !
- Termină, micuţule ! - Uşor ! Au dreptate.
Adică trebuie să fim de două ori mai atente,
de două ori mai supuse din cauza acţiunilor unui nemernic ?
Am lăsat mizeriile astea în urmă. Dar tu eşti parte din mine.
Ea nu vă poate da dracului, aşa c-o s-o fac eu.
Duceţi-vă dracu' ! O să-i spună soţului ei când vrea.
Dacă nu vă convine, vă rezolv eu.
Dar să ştiţi că am întreg arsenalul predatorului.
E în regulă. E timpul să mâncăm îngheţată.
Copii, mâncaţi ca nebunii !
Mamele voastre s-au dus în spaţiu. Măcar le-aţi mulţumit ?
- Mulţumim c-aţi făcut-o. - Sunteţi foarte altruiste.
Mâncaţi cum vreţi. Lucrurile bune nu durează mult.
Vrei să spui că te-am pierdut, fetiţă de pe Pământ ?
Vrei să spui că te-am putut avea, rebelă spaţială ?
E Ziua Recunoştinţei ! Haideţi să nu vorbim în limbi străine.
Jerry, am făcut sex cu soţia ta.
Sau eu sunt soţia ta şi am făcut sex cu clona cu care dormi.
Cert e c-am făcut sex şi ne-a plăcut.
Beth Sanchez e deosebită, nu ? O s-o invit la bal.
Jerry, pentru binele tău, stai departe de Beth Sanchez.
În cel mai rău caz, mă refuză.
Greşit. În cel mai rău caz, acceptă. E prea complicată pentru tine.
Da, poate că naivitatea ta i s-ar părea drăguţă,
dar tipa e dificilă. Mai devreme sau mai târziu, te-ar face bucăţi.
De-aş avea eu norocul să mă facă ea bucăţi...
- Ce mama dracu' ? - Tata s-a transformat în insectă !
Da... Uitasem c-am instalat asta.
De ce are Jerry un protocol de păduche-melcat ?
E un mecanism de apărare. Ne-am îmbătat într-o seară
şi mi-a zis că asta-şi dorea cel mai mult.
Nu da vina pe mine. Eu am vrut tatuaje.
În fine, e perfect sănătos. Se poate descolăci oricând doreşte.
Dar poate rămâne în starea asta de hibernare pe termen nelimitat.
E o abilitate marfă dacă zbori la clasa a doua
sau te întreabă Summer cum ţi s-a părut "Wonder Woman 1984".
- Cum îl scoatem de acolo ? - Doar el poate ieşi.
Asta-i toată ideea. E în siguranţă.
Dacă-i loveşti un nerv, o să se transforme în Shrek.
E felul lui trist de a prelua controlul.
Tipic Jerry ! Preferă să fie insectă decât să poarte o discuţie.
Tu ştii cum începi discuţiile ?
Vorbiţi despre responsabilitate cât eu mă droghez
şi mă distrez cu odraslele voastre.
Te trezeşti într-o pădure.
- Urc într-un copac. - Ai urcat. Vezi doar pădure.
- La dracu' ! Numai pădure ! - Uită-te în jur !
- Mă uit în jur. - Vezi numai pădure.
Mergi spre nord.
Eşti într-o pădure.
Mama ta te aşteaptă la aeroport.
- La dracu' ! - Ce mama naibii ?
Continuă să mergi spre nord.
Continui spre nord. A trecut o oră. Soarele apune la aeroport.
Mama ta va fi în curând în umbră.
- Ce dracu' ? - Ce se întâmplă în umbră ?
Jerry, scumpule, dacă mă auzi, te rog să te descolăceşti.
Nu vrea să facă asta.
E cam târziu să te gândeşti la dorinţele lui.
Beth, nu te lăsa păcălită. Asta nu-i iubire, e isterie.
El e autodistructiv când e isteric. Tu eşti distructivă.
Poate că de asta îl iubesc. Îşi face griji. Vrea să facă bine.
Se ruşinează când dă greş. Nu iubeşti lucrurile astea la mine ?
Vrei să fiu ca el ? Vrei să te cer de nevastă ?
- Vrei să te ameninţ că mă omor ? - Nu. Te iubesc aşa cum eşti.
Şi te-am iubit la infinit în joc.
Dar, în viaţă, problemele sunt inevitabile.
Îmi place să caut rezolvări. Când nu reuşesc, sunt inutilă.
- Ca soţul meu. - Nu înţeleg !
Tu eşti casnica, eu, rebela spaţială.
Cu toate astea, tu mă faci bucăţi. Nu vreau să te uit.
Nici eu. E o problemă.
Dar ştim un om care ne datorează o rezolvare.
Am ieşit din pădure ! Am găsit un luminiş !
Mergi în luminiş.
Nu mai eşti în pădure, aşa că au câştigat vampirii. Sfârşit.
Vampiri ? Serios ? E ridicol !
E clar că vampirii vânează în luminişuri.
Să ştii că am acelaşi informaţii ca şi tine !
Gata cu joaca până nu-ţi termini temele, tată.
- Ce înseamnă asta ? - Nu ne pasă.
Fir-ar ! Te-ai maturizat mult de Ziua Recunoştinţei.
Câţi ani avem ? Am avut o mie de Zile ale Recunoştinţei.
Ştiţi că sunteţi iraţionale ?
Întreabă tipul care şi-a clonat fiica...
- O să treceţi vreodată peste asta ? - Nu.
Vreţi să vă şterg toate scenele porno cu voi două din creier ?
Da, corect.
Lăsaţi restul lumii, tatăl vostru, soţul vostru aflat sub papuc,
copiii voştri blazaţi, să ducă povara asta
fiindcă e mai uşor decât să acceptaţi adevărul ? Nu vă pasă ?
Un rezumat excelent, tată.
Ai zice c-a fost mereu un nemernic egoist.
- O să-mi lipseşti. - Sper că nu.
Când vă îndrăgostiţi din nou şi mă atacaţi pentru c-am făcut asta,
o să spun c-am încercat ore întregi să vă conving.
Sincer să fiu, nu-mi pasă. Trei, doi...
Dumnezeule ! Maturizaţi-vă !
- Jerry ! Ai ieşit ! - Şoc ! Deus ex soţul.
Nu vă faceţi lobotomie pentru binele meu.
Sunt eu bărbat, dar sunt şi copil,
şi copiii nu-şi asumă răspunderea pentru suferinţa altora.
Nu trebuia să fi zis că mă sinucid dacă mă părăseşti.
Nu-i adevărat. Mi-aş face bagajul, aş plânge
şi mi-aş căuta de lucru pe Wi-Fi-ul de la Starbucks.
Asta o să fac.
Pe voi două, clone lesbiene, vă poate căsători un robot.
N-aveţi decât să vă penetraţi în voie
şi să faceţi glume în marţiană despre penisul meu mic şi ciudat !
Jerry, stai !
- Jerry, nu pleca nervos. - Să plutesc pe o frunză de lotus ?
Ar trebui să fiu mai încrezător fiindcă soţia m-a înşelat cu clona ei ?
- Nu e adulter. - Vrei să ne ajuţi ? Eşti groaznică !
Nici măcar nu ştii care dintre noi e soţia ta.
Dacă sunt eu, m-ai înşelat cu clona mea ?
- Nu eu sunt clona, dar are dreptate. - Ce discuţie fascinantă !
Era bine s-o fi purtat înainte ca voi două,
da, sunteţi două, să vă oferiţi orgasme cu măiestrie
şi să râdeţi pe seama sculei mele mici şi ciudate !
Jerry, numai tu-ţi descrii scula aşa !
Amândouă aţi văzut-o. V-aţi văzut goale
şi acum vreţi să-mi daţi detalii, dar e prea târziu.
Dumnezeule ! Nu eşti supărat fiindcă a avut legătură cu tine.
Voia să ne aprobe iubirea.
Nu era mare lucru să-ţi informezi soţul.
De acord, am greşit.
Trebuia să fi sesizat că ne pierdem cu firea
şi să-i spunem lui Jerry, amantul suprem, "te rugăm, Jerry,"
"ne putem săruta" ?
Da, puteţi.
Nu-i aşa excitant când nu mai este un secret, egoistelor.
- Deci n-o să savurăm asta ? - Stai ! E ciudat.
- Ciudat şi permis. - Stai ! Îţi place ?
- Cui îi pasă ce-i place ? - Mie.
E posibil să-mi placă. Dacă-i place ei, vă permit s-o faceţi.
- Perversule ! - Îţi plac perverşii.
- Îmi place să umilesc perverşii. - De acord. Continuaţi !
Mă sperie cât de tare mă excită asta.
- Am voie să fac asta ? - Până la noi ordine.
- Îmi place ! - Atunci, o poţi face de acum înainte.
Fiindcă-ţi place ceea ce-i place ei. Fiindcă eşti un vierme.
- Accept caracterizarea asta. - Dă-mi sarea.
Fir-ar !
- Permit asta ! - Atunci, trebuie s-o facem.
- De acord. - Treci acolo !
Bună idee !
- Scumpule... - Nu mă deranjează.
Nu te deranjează nimic. Gura !
Nu aşa-mi imaginam situaţia...
- N-am de ce să mă plâng. - Fiindcă ştiu ce-ţi place.
Nu te contrazic.
Vă pot propune ceva ? Ce-ar fi să...
Serios ?
Râde pe seama mea ?
- E de rău. - Permit asta.
Iisuse ! Trebuie să repari arma cu portaluri !
Dacă-mi ceri asta, nu-mi vine s-o fac.
Hai să vorbim despre Ziua Recunoştinţei !
Pentru ce sunteţi recunoscători ? Summer, tu începi !
Sunt recunoscătoare că avem apă.
Perfect ! Minunat ! Morty, tu ?
Îţi baţi joc de mine ? De ce ?
Discovery Channel... De ce ?
Mâncaţi. Continuaţi să mâncaţi.
Pa, copii ! O să stau cu ochii după nepotul meu în spaţiu.
După cine ? Stai... Naruto...
Mersi că ai venit în vizită, Beth-din-Spaţiu.
Se pare c-am învăţat cu toţii o lecţie weekendul ăsta.
- Eu sigur am învăţat ceva. - Şi eu, Jerry, şi eu...
Salutare, Jerry ! Cu ce te pot ajuta ?
Salutare ! Am venit să pierd vremea pe aici.
Îmi pare rău, scumpule, dar nu poţi intra singur.
De ce nu ? Sunt doar eu înăuntru.
Nu spun c-ai face asta,
dar anumiţi Jerry încearcă să mângâie celelalte variante ale lui Jerry.
Vai, nu ! Nu se poate aşa ceva. Pe curând !
Mulţumesc.